розважний
Розважний, -а, -е
Разсудительный, благоразумный. Ой куме ж мій куме, ти розважний розуме. Чуб. І. 41.
Джерело:
Словник української мови Грінченка
на Slovnyk.me
Значення в інших словниках
- розважний — (здатний продумано виконувати щось) розсудливий, поміркований, тверезий, книжн. раціоналістичний. Словник синонімів Полюги
- розважний — розва́жний прикметник розважливий розважни́й 1 прикметник для розваг; на вагу розважни́й 2 прикметник якого можна ділити на частини Орфографічний словник української мови
- розважний — Розсудливий, (що знає міру) поміркований, обачний, обачливий; (крок) виважений; (- мову) обдуманий, обміркований, розумний. Словник синонімів Караванського
- розважний — див. розумний Словник синонімів Вусика
- розважний — -а, -е. Те саме, що розважливий. Великий тлумачний словник сучасної мови
- розважний — РОЗВАЖНИ́Й¹, а́, е́. Який може розважати (у 2 знач.). РОЗВАЖНИ́Й², а́, е́. Якого можна ділити на частини, розважувати (див. розва́жувати¹). РОЗВА́ЖНИЙ, а, е. Те саме, що розва́жливий. Словник української мови у 20 томах
- розважний — РОЗСУ́ДЛИВИЙ (здатний обмірковувати, діяти правильно й розумно), РОЗВА́ЖЛИВИЙ, РОЗВА́ЖНИЙ, ПОМІРКО́ВАНИЙ, РАЦІОНАЛІСТИ́ЧНИЙ, ТВЕРЕ́ЗИЙ, РОЗМІРКО́ВАНИЙ розм., РОЗСУ́ДНИЙ діал. "Не така вона буває, як розмовляє зо мною. Словник синонімів української мови
- розважний — Розва́жний, -на, -не Правописний словник Голоскевича (1929 р.)
- розважний — РОЗВА́ЖНИЙ, а, е. Те саме, що розва́жливий. Завжди розважна і спокійна, вона, як тільки ввійшла, нервово запитала: — У в-вас х-х-тось є?... Словник української мови в 11 томах