підкувати
підко́вувати / підкува́ти на всі чоти́ри кого. 1. Добре навчати кого-небудь, даючи глибокі знання. Підкував на всі чотири дядька, підкуєш і татка (Укр.. присл..). 2. Карати за які-небудь вчинки. — Гляди мені, гляди,— в тон йому сказав Артем.— Підведи тільки нас! Я тебе підкую! На всі чотири! (А. Головко).
Джерело:
Фразеологічний словник української мови
на Slovnyk.me
Значення в інших словниках
- підкувати — підкува́ти дієслово доконаного виду Орфографічний словник української мови
- підкувати — див. підковувати. Великий тлумачний словник сучасної мови
- підкувати — ПІДКУВА́ТИ див. підко́вувати. Словник української мови у 20 томах
- підкувати — ПІДКО́ВУВАТИ (коня), КУВА́ТИ, КУ́ТИ діал. — Док.: підкува́ти. — В ковальській справі до тебе прийшов. Може б, мені коня підкував (Д. Бедзик); Привів коня кувати, коли кузня згоріла! (прислів'я); Хтось до вас строкатого коника приводив кути (Марко Вовчок). Словник синонімів української мови
- підкувати — Підкува́ти, див. підко́вувати Правописний словник Голоскевича (1929 р.)
- підкувати — ПІДКУВА́ТИ див. підко́вувати. Словник української мови в 11 томах
- підкувати — Підкувати см. підковувати. Словник української мови Грінченка