проперчити
проперчи́ти
див. проперчувати.
Джерело:
Великий тлумачний словник сучасної української мови
на Slovnyk.me
Значення в інших словниках
- проперчити — проперчи́ти дієслово доконаного виду Орфографічний словник української мови
- проперчити — ПРОПЕРЧИ́ТИ див. пропе́рчувати. Словник української мови у 20 томах
- проперчити — КРИТИКУВА́ТИ (розглядати й оцінювати когось, щось, викриваючи вади, хиби); ПРОРОБЛЯ́ТИ (ПРОРО́БЛЮВАТИ) розм., ДРА́ЇТИ розм., ПРОДРА́ЮВАТИ розм., ДОВБА́ТИ (ДОВБТИ́) розм., РОЗПІКА́ТИ розм., РОЗПУ́ШУВАТИ розм., ПРОПІСО́ЧУВАТИ розм., ПРОПЕ́РЧУВАТИ розм. Словник синонімів української мови
- проперчити — ПРОПЕРЧИ́ТИ див. пропе́рчувати. Словник української мови в 11 томах