безтурботно
БЕЗТУРБО́ТНО.
Присл. до безтурбо́тний.
Вихиливши у вікно голову, вона [Наталя] .. пильно дослухалася, а разом із тим приспівувала стиха, неповинно, безтурботно... (С. Васильченко);
Марина безтурботно і весело щось розповідала (Л. Смілянський);
– А от погані господарства – це річ інша, до них так безтурботно ставитись ніяк не можна (І. Микитенко);
Значна частина політичних сил сучасної української демократії продовжує безтурботно (щоб не сказати безвідповідально) ставитися до законів України (з газ.).
Джерело:
Словник української мови (СУМ-20)
на Slovnyk.me
Значення в інших словниках
- безтурботно — безтурбо́тно прислівник незмінювана словникова одиниця Орфографічний словник української мови
- безтурботно — (спокійно, тихо, у достатках – перев. із сл. жити, спочивати, перебувати і т. ін.) як у бога за дверима; як у бога (Христа) за пазухою; як вареник (вареникові) у сметані (у маслі). Словник фразеологічних синонімів
- безтурботно — Присл. до безтурботний. Великий тлумачний словник сучасної мови
- безтурботно — БЕЗТУРБО́ТНО. Присл. до безтурбо́тний. Вихиливши у вікно голову, вона [Наталя].. пильно дослухалася, а разом із тим приспівувала стиха, неповинна, безтурботно… (Вас., II, 1959, 61); Марина безтурботно і весело щось розповідала (Сміл., Пов. і опов. Словник української мови в 11 томах