люблений
ЛЮ́БЛЕНИЙ, а, е.
1. Дієпр. пас. теп. ч. до люби́ти.
Він був добрий ученик і добрий товариш, загально люблений задля свойого доброго гумору (Фр., IV, 1950, 273);
Ім’я Шевченка широко відоме і люблене в зарубіжних слов’янських країнах народної демократії (Рильський, III, 1956, 254);
Лаврів, поетами люблених, Пишних магнолій не видко, Ані струнких кипарисів (Л. Укр., І, 1951, 150).
2. у знач. прик., рідко, Те саме, що люби́мий 2.
В його на руках дівчина його люблена ридала… (Вовчок, І, 1955, 154).
Джерело:
Словник української мови (СУМ-11)
на Slovnyk.me
Значення в інших словниках
- люблений — лю́блений дієприкметник Орфографічний словник української мови
- люблений — див. коханий Словник синонімів Вусика
- люблений — -а, -е. 1》 Дієприкм. пас. теп. ч. до любити. 2》 у знач. прикм., рідко, Те саме, що коханий 1). Великий тлумачний словник сучасної мови
- люблений — ЛЮ́БЛЕНИЙ, а, е. 1. Дієпр. пас. до люби́ти. Лаврів, поетами люблених, Пишних магнолій не видко, Ані струнких кипарисів (Леся Українка); Настрашені бояре [бояри] покликали на київський престіл Мономаха, як найбільш любленого в народі князя... Словник української мови у 20 томах
- люблений — КОХА́НИЙ прикм. (якого кохають), МИ́ЛИЙ, ЛЮ́БИЙ, ЛЮБИ́МИЙ, ЛЮ́БЛЕНИЙ розм. Жайсак певно говорив їй щось хороше, а втім, і найпростіші слова в устах коханої людини завжди бринять чарівною музикою... (З. Тулуб); — Вулкасю милий, уродливий!... Словник синонімів української мови
- люблений — Лю́блений, -на, -не Правописний словник Голоскевича (1929 р.)
- люблений — Лю́блений, -а, -е Тотъ, кого полюбили. Бере собі Химочку любленую. Грин. III. І. 460. Баба сужена, а кума люблена. Ном. № 8082. Словник української мови Грінченка